Edmund! Pleacă imediat de acolo!
Peter! Ce crezi că faci?
Peter, repede, să mergem în adăpost. Acum!
- Haide odată! - Așteaptă...
Haide, lasă-le!
Mami!
Lucy, haide!
- Haideți, repede! - Fugiți!
Fugiți!
- Repede! - Mamă!
- Stai! Tata! - Ed!
- Edmund, nu! - Îl aduc eu!
- Peter, vino înapoi! - Ed! Vino aici!
Edmund! Lasă-te jos!
Haide odată, idiotule, fugi!
Ieși afară!
Haide!
Grăbiți-vă!
De ce nu poți să te gândești decât la tine? Ești atât de egoist!
- Puteai să ne omori pe toți! - Termină odată!
Este în regulă.
De ce nu faci doar ce ți se spune?
Donați pentru săraci. Donați pentru săraci.
Domnul să vă binecuvânteze, domnule.
Copiii și personalul de evacuare...
Trebuie să ți asta pe tine, dragă. Bine?
Ți-e destul de cald? Fată cuminte.
Salut-o pe mătușa Laura. La revedere, dragă, te iubim.
Dacă tata ar fi fost aici nu ne-ar fi lăsat să plecăm.
Dacă tata ar fi fost aici, însemna că războiul s-a terminat și nu ar fi trebui să mai plecăm.
O să-l asculți pe fratele tău, nu-i așa, Edmund?
Promite-mi că o să ai grijă de ceilalți.
O să am, mamă.
- Ești un adevărat bărbat. - Îmbarcarea! Îmbarcarea!
- La revedere, dragă! - La revedere!
Susan.
Să fi o fată curajoasă.
Ține-l pe fratele tău de mână. Nu-i da drumul.
În regulă. Acum plecați.
- Îmbarcarea! - La revedere. Vă iubesc.
Hei, lasă-mă. Știu cum să mă urc singur în tren.
Lasă-mă în pace!
Pot să vă văd biletele, vă rog? Biletele, vă rog.
Peter.
- Totul va fi bine. Puteți merge - Da. Mulțumesc.
Veniți. Veniți pe aici, vă rog.
Haide, Lucy. Trebuie să stăm împreună de acum înainte.
Totul va fi în regulă. O să fie bine.
La revedere, mami! Vă iubesc!
- La revedere, draga mea. - Pa! O să-mi fie dor de voi! Ne vedem în curând.
- Te iubesc, mamă! Pa! - Ne vedem în curând!
- Scrie-ne, mamă! - Vă iubesc!
Stația Goosey. Stația Goosey.
Dă-mi mâna. Să mergem.
Profesorul știa că vom sosi.
Poate am fost îndrumați greșit.
Haide odată!
Și oprește-te. Oprește-te.
- Doamna Macready? - Mă tem că da.
Asta este tot? Nu ați mai adus nimic altceva?
Nu, doamnă.
Suntem doar noi.
Mici favoruri.
Haide. Bună fată. Haide. Haide.
Profesorul Kirke nu este obișnuit să aibă copii în casa asta.
Așa că sunt câteva noi reguli pe care trebuie să le urmați.
Aici nu se vorbește cu voce tare.
Și nu se aleargă. Se va folosi corect baia.
Nu se vor atinge artefactele istorice!
Și mai mult ca toate,
nu trebuie să-l deranjați pe profesor.
Avioanele germane au executat mai multe raiduri urmate de atacuri
asupra Mării Britanii noaptea trecută.
Raidurile, care au durat mai multe ore...
Cearceafurile sunt scorțoase.
Războaiele nu durează o veșnicie, Lucy. Ne vom întoarce acasă în curând.
- Da, dacă casa mai este acolo. - Nu e timpul să fiți în pat?
- Da, mamă. - Ed!
Ai văzut exteriorul. Locul ăsta e imens.
Putem face tot ce vrem aici.
Mâine o să fie nemaipomenit.
Serios.
"Gastro-vascular".
Haide, Peter. Gastro-vascular.
- Este în latină? - Da.
Este în latină pentru "Jocul cel mai prost inventat vreodată"?
Am putea juca de-a v-ați ascunselea.
Dar deja ne distrăm așa bine.
Haide, Peter, te rog.
Te rog frumos?
- Unu, doi, trei, patru... - Ce?
Cinci, șase, șapte, opt,
nouă, zece, unsprezece
24, 25, 26...
Eu am ajuns primul aici!
75, 76, 77, 78, 79, 80,
81, 82, 83, 84,
85, 86, 85, 86, 87, 88...
89, 90, 91, 92,
93, 94, 95...
Unde te ascundeai de mine?
Nu.
Uh, păi...
Eu doar... eu...
Nu. Nu. Eu, eu doar...
Doar, am.... Nu am vrut să te sperii.
Dacă nu te superi că te întreb... ce ești tu?
Păi, eu sunt un... Păi, sunt un faun.
Dar despre tine ce-mi poți spune?
Tu trebuie să fi un fel de pitic fără barbă?
Nu sunt un pitic! Sunt o fată!
Și, de altfel, sunt cea mai înaltă din clasă.
Vrei să spui că ești o Fiică a Evei?
Păi, numele mamei mele este Helen.
Da, dar de fapt ești umană.
Da, desigur.
Ce cauți aici?
Păi, mă ascundeam în dulapul din camera de rezervă, și...
Camera de Vervă? Asta este în Narnia?
Narnia? Ce este asta?
Păi, dragă fată, aici ești.
Totul, de la far..
Până la castelul Cair Paravel de la Oceanul de Est,
fiecare băț și piatră pe care le vezi,
fiecare țurțur reprezintă Narnia.
Ăsta este un dulap grozav de mare.
Du Lap? Îmi pare rău.
Permite-mi să mă prezint singur. Numele meu este Tumnus.
Încântată să te cunosc, domnule Tumnus. Eu sunt Lucy Pevensie.
- Oh, o scuturi. - Uh... De ce?
Păi... nu știu.
Oamenii fac asta când se întâlnesc.
Păi, atunci, Lucy Pevensie din strălucitorul oraș Du Lap
din minunatul ținut Camera de Vervă,
cum ar fi dacă ai veni și ai lua ceaiul cu mine?
Păi, mulțumesc foarte mult, dar eu...
ar trebui probabil să mă întorc.
Este chiar aici după colț. Și va fi și un foc măreț acolo,
cu pâine prăjită și ceai și prăjituri.
Și, poate vom gustă și din sardele.
- Nu știu. - Haide.
Nu în fiecare zi reușesc să-mi fac un prieten nou.
Păi, cred că aș putea veni pentru puțin timp.
Dacă chiar ai sardele.
Cu găleata.
- Ți-e bine? - Mm-hm.
Ei bine, am ajuns.
Haide, vino.
- După tine. - Pot să te ajut cu aia?
- Mulțumesc foarte mult. - Oh.
Oh.
Acum, acela... acela este tatăl meu.
Are o figură drăguță.
Seamănă foarte mult cu tine.
Nu.
Nu, nici pe departe nu mai seamăn cu el, ăsta este adevărul.
Tatăl meu luptă în război.
Și tatăl meu a plecat la război.
Dar asta a fost cu mult, mult timp înainte.
- Înainte de iarna asta groaznică. - Iarna nu este întotdeauna rea.
Avem patinajul și bătăile cu bulgări de zăpadă.
- Oh! Și Crăciunul! - Nu aici.
Nu. Nu, nu am mai avut un Crăciun de o sută de ani.
Cum? Fără cadouri timp de o sută de ani?
Mereu iarnă, niciodată Crăciun.
A fost o iarnă lungă.
Dar ai fi iubit foarte mult Narnia vara.
Noi, faunii, dansam cu driadele toată noaptea,
și, știi, nu eram obosiți niciodată.
Și muzica. Oh, așa o muzică!
Ai vrea... ai vrea să asculți din ea acum?
Oh! Da, te rog.
Acum, ești obișnuită
cu cântecele de leagăn din Narnia? - Îmi pare rău, nu.
Atunci este bine.
Pentru că ăsta... probabil nu va suna ca o muzică obișnuită.
- Oh, ar trebui să plec. - E prea târziu pentru asta acum.
Sunt un faun atât de groaznic.
Oh, nu.
Ești cel mai drăguț faun pe care l-am întâlnit vreodată.
Atunci mă tem că ai avut termeni de comparație necorespunzători.
Nu. Nu se poate să fi făcut ceva așa de rău.
Nu este vorba de ce am făcut, Lucy Pevensie.
Este ceva de ce voi face acum.
Ce ai de gând să faci?
Te răpesc.
E vorba de Vrăjitoarea Albă.
Ea este cea care face mereu iarnă, mereu frig.
Ea ne-a dat ordine.
Dacă vreunul din noi găsește vreun om hoinărind prin păduri,
trebuie să-l ducă imediat la ea.
Dar, domnule Tumnus, nu ai face așa ceva.
Am crezut că ești prietenul meu.
Acum. S-ar putea să știe deja că ești aici.
Pădurile sunt pline de spionii ei.
Chiar și unii copaci sunt de partea ei.
Te descurci să găsești singură drumul de întoarcere?
- Cred că da. - Foarte bine.
O să fie bine pentru tine?
Hei, hei, hei.
Îmi pare rău. Îmi pare rău.
Tine.
Păstreaz-o. Ai nevoie de ea mai mult decât mine.
Indiferent ce se va întâmpla, Lucy Pevensie,
sunt bucuros că te-am întâlnit.
M-ai făcut să mă simt mai cald decât m-am simțit într-o sută de ani.
Acum pleacă.
Pleacă!
99, 100.
Pregătit sau nu, imediat voi veni!
E în regulă! M-am întors! Sunt bine!
Taci! Vine!
Știți, sunt foarte sigur că voi doi nu aveți nici cea mai mică idee despre acest joc.
Nu te-ai întrebat unde am fost?
Asta este și ideea. Din cauza asta el trebuie să te găsească.
Asta înseamnă că am câștigat?
Nu cred că Lucy vrea să se mai joace.
Am fost plecată ore întregi.
Lucy, singurul lemn de aici este spatele acestui dulap.
Câte un joc la timpul lui, Lu. Nu avem cu toții imaginația ta.
Dar nu mi-am imaginat!
Este destul, Lucy.
Nu aș minți despre asta!
Păi, eu te cred.
- Mă crezi? - Da, desigur.
Nu-ți spuneam eu despre câmpia din șifonier?
Vrei să termini?
Chiar trebuie să înrăutățești totul, nu-i așa?
- Era doar o simplă glumă! - Când o să înveți să te maturizezi?
Taci! Tu crezi că ești tată, dar nu ești!
Ei, asta a fost plănuită foarte drăguț.
Dar... chiar am fost acolo.
Susan are dreptate, Lucy.
Ajunge.
Lucy.
Unde ești?
Bau!
Lucy.
Sper că nu ți-e frică de întuneric.
Lucy?
Lucy!
Lucy.
Unde ești?
Lucy.
Cred că acum te cred.
Lucy.
Lucy?
Oh!
- Lasă-mă în pace! - Ce s-a mai întâmplat acum, Ginarrbrik?
Spune-i să mă lase în pace! Nu am făcut nimic rău!
Cum îndrăznești să te adresezi Reginei Narniei?
Nici măcar nu o cunosc!
- O vei cunoaște mai bine pe lumea cealaltă! - Stai!
Care ți-e numele, Fiu al lui Adam?
Uh, Edmund.
Și cum, Edmund, ai reușit să intri pe domeniul meu?
Nu sunt sigur. Eu doar o urmăream pe sora mea.
- Sora ta? Câți sunteți ca tine? - Patru.
Lucy este singura care a mai fost pe aici.
A spus că s-a întâlnit cu un fel de faun numit Tumnus.
Peter și Susan nu au crezut-o. Nici eu de altfel.
Edmund, pari așa de înghețat. Vrei să vii să stai cu mine?
Acum, ce ai spune de ceva fierbinte de băut?
Da, vă rog, Maiestatea Voastră.
Băutura dumneavoastră, sire.
Cum ai făcut asta?
Pot face orice ți-ar plăcea.
Poți să mă faci mai înalt?
Orice ți-ar plăcea să mănânci.
Rahat turcesc?
Edmund?
Mi-aș dori foarte mult să întâlnesc și restul familiei tale.
De ce?
Nu au nimic deosebit.
Oh, sunt sigură că nu sunt nici pe departe așa încântători ca tine.
Dar vezi tu, Edmund, eu nu am copii.
Iar tu ești exact genul de băiat
pe care l-aș vedea, într-o zi, devenind Prințul Narniei.
Poate chiar Rege.
Serios?
Desigur, ar trebui să-ți aduci familia.
Oh.
Adică vrei să spui că și Peter ar putea ajunge Rege?
Nu! Nu, nu.
Dar un rege are nevoie de servitori.
Cred că aș putea să-i aduc și pe ei.
Dincolo de acele păduri, vezi cele două dealuri?
Casa mea este chiar între ele.
O să-ți placă acolo, Edmund.
Are camere întregi umplute numai cu rahat turcesc.
- Aș putea să mai mănânc puțin acum? - Nu!
Nu vreau să-ți strici pofta de mâncare.
De altfel, tu și cu mine ne vom revedea din nou foarte curând.
Sper foarte mult, Maiestatea Voastră.
Până atunci, dragul meu, o să-mi fie dor de tine.
Edmund?
Oh, Edmund! Ai intrat și tu!
Nu este minunat?
- Unde ai fost? - Cu domnul Tumnus. Este bine.
Vrăjitoarea Albă nu a aflat nimic de întâlnirea lui cu mine.
Vrăjitoarea Albă?
Ea își spune Regina Narniei, dar în realitate nu este.
Te simți bine? Arăți groaznic.
Ei, la ce te așteptai? Adică, vreau să spun că este frig.
- Cum vom reuși să plecăm de aici? - Haide.
Pe aici.
Peter, Peter, trezește-te! Peter, trezește-te!
- Este acolo! Este chiar acolo! - Mai încet.
- Lucy, despre ce vorbești? - Despre Narnia!
Este totul în dulap, așa cum ți-am spus!
- Tocmai ai visat, Lucy. - Dar nu am visat!
L-am văzut pe domnul Tumnus din nou! Și de data asta a fost și Edmund.
Tu... tu l-ai văzut pe faun?
Păi, el de fapt nu a fost acolo cu mine.
El...
Ce făceai acolo Edmund?
Doar mă jucam.
Îmi pare rău, Peter.
Nu trebuia s-o fi încurajat,
dar știi ce le plac copiilor în aceste zile.
Nu știu când să înceteze cu prefăcutul.
Au!
Oh!
Voi, copii, sunteți la un pas de a dormi în grajd!
Profesore, îmi pare rău. Le-am spus să nu vă deranjeze.
E în regulă, doamnă Macready. Sunt sigur că există o explicație.
Dar înainte de toate, cred că aici e nevoie de un pic de ciocolată caldă.
Vino, dragă.
Păreți să fi deranjat delicatul echilibru intern al menajerei mele.
Ne pare foarte rău, domnule. Nu se va mai întâmpla.
E sora noastră, domnule. Lucy.
- Fata plângăreață. - Da, domnule.
- E supărată. - De aici și plânsul.
Nu este nimic.
- O să rezolvăm noi. - Oh, văd asta.
Ea crede că a găsit un tărâm magic.
În dulapul de sus.
Ce ai spus?
Păi, dulapul, sus.
Lucy crede că a găsit o pădure înăuntru.
Nu mai termină să vorbească despre asta.
- Cum a fost? - Ca și cum ai vorbi cu un lunatic.
Nu, nu, nu, nu ea. Pădurea.
- Sper că nu spuneți că o credeți? - Voi nu?
Desigur că nu.
Adică, logic, este imposibil.
Ce vă mai învață în școli în zilele astea?
Edmund a spus că doar se prefăceau.
El este cel care de obicei spune adevărul, nu-i așa?
Nu. Asta ar fi prima dată.
Păi, dacă nu e nebună și nu minte,
atunci logic trebuie să presupunem că spune adevărul.
Spuneți că ar trebui să o credem?
E sora voastră, nu-i așa? Voi sunteți familia ei.
Ați putea să încercați măcar să vă purtați ca atare.
Peter se pregătește, hotărât să înscrie din nou la portiță!
Au!
Oops! Trezește-te, Păpușă Visătoare.
De ce nu mai putem să ne jucăm de-a v-ați ascunselea?
Credeam că ai spus că este un joc de copii.
De altfel, ne-ar folosi tuturor niște aer proaspăt.
Parcă în interior nu ar fi destul aer.
- Ești pregătit? - Tu ești i?
- Foarte bine, Ed. - Tu ai aruncat mingea!
- Ce se petrece aici? - Doamna Macready!
Haideți!
Nu, nu, înapoi, înapoi, înapoi!
- Haideți! - Oh, trebuie că glumești.
Mai în spate!
- Degetul meu! - Nu eu stau pe degetul tău!
- Dă-te înapoi. - Vrei să nu mai împingi?
Este imposibil.
Nu-ți face griji.
Sunt sigură că este doar imaginația voastră.
Nu cred că dacă spunem că ne pare rău
- ar rezolva ceva. - Nu. Nu ar rezolva.
- Dar asta s-ar putea! - Oh!
Oh!
Au!
Potolește-te!
Mincinosule.
- Nici tu nu ai crezut-o. - Cere-ți scuze față de Lucy.
Spune că-ți pare rău. Bine! Îmi pare rău.
E în regulă.
Unii copii chiar nu știu când să se oprească a nu se mai preface.
Oh, foarte nostim.
Poate ar fi mai bine să ne întoarcem.
Dar nu ar trebui măcar să aruncăm o privire pe aici?
Cred că Lucy ar trebui să hotărască.
Mi-ar plăcea să faceți cunoștință cu domnul Tumnus!
Păi, atunci domnul Tumnus să fie.
Dar nu putem merge prin zăpadă îmbrăcați așa.
Nu.
Dar sigur pe profesor nu-l va deranja să folosim hainele astea.
Oricum, dacă ne gândim logic,
nici măcar nu le scoatem din dulap.
- Dar asta este o haină de fete! - Știu.
Multă, multă mâncare minunată, și vom avea multă, multă...
Lu?
Lucy!
Cine ar fi în stare să facă așa ceva?
"Faunul Tumnus prin aceasta este acuzat
de Înaltă Trădare împotriva Maiestății Sale Imperiale,
Jadis, Regină a Narniei,
pentru adăpostirea dușmanilor săi și fraternizarea cu oamenii.
Semnat, Maugrim, Căpitan al Poliției Secrete.
Trăiască Regina."
Foarte bine. Acum chiar că trebuie să ne întoarcem.
Dar ce se va întâmpla cu domnul Tumnus?
Dacă a fost arestat doar pentru că a stat de vorbă cu un om...
- Nu cred că putem face mare lucru. - Chiar nu pricepeți, nu-i așa?
Eu sunt omul acela.
Probabil ca ea a aflat cumva că m-a ajutat.
- Poate ar trebui să chemăm poliția. - Aceștia sunt poliția.
Nu-ți face griji, Lu. Ne gândim noi la ceva.
De ce?
Adică, este un criminal.
Psst.
Vrei să spui că pasărea aia ne-a pâsâit?
Este un... este un castor.
Aici, băiete.
Nu am de gând să-l miros, dacă asta vrei.
Oh.
Scuze.
Lucy Pevensie?
Da?
Hei, asta este batista pe care i-am dat-o domnului Tum...
Tumnus. Mi-a dat-o chiar înainte să pună mâna pe el.
Este bine?
Să discutăm înăuntru.
- Ce vrei să faci? - Are dreptate.
De unde știm că putem avea încredere în el?
A spus că îl cunoaște pe faun.
Este un castor! Nu ar trebui să vorbească!
Este totul în regulă?
Da. Doar vorbeam.
Ăștia ar fi bine să rămână pentru p locuință mai sigură.
Se referă la copaci.
Haideți. Nu vrem să fim prinși afară după căderea nopții.
Ah, la naiba! Se pare că băbuța a pus ceainicul pe foc.
O ceașcă bună de Rosy Lee.
- Este minunat - Este o nimica toată.
Mai sunt multe de făcut. Încă nu este tocmai terminat.
O să arate atunci când, va fi gata, cred.
Castore, tu ești? Am fost atât de îngrijorată!
Dacă aflu că ai fost iar cu Bursucul...
Oh!
Ei, ăștia nu arata a bursuci.
Oh, nu aș fi crezut niciodată că voi fi în viață pentru a mă bucura de această zi.
Uită-te la blana mea. Nu puteai să mă anunți cu zece minute înainte?
Te-aș fi anunțat cu o săptămână înainte, dacă credeam că te va ajuta.
Oh, intrați,
și vom vedea dacă vă putem oferi niște mâncare,
și o companie civilizată.
Acum, cu grijă. Aveți grijă la trepte.
Scuzați dezordinea.
Nu-l pot da jos pe domnul Castor din scaunul lui.
Admirăm peisajul, nu-i așa?
Nu putem face nimic să-l ajutăm pe Tumnus?
Probabil l-au dus direct la Vrăjitoare. Știi ce se vorbește.
Sunt doar câțiva care intră pe porțile acelea și apoi mai ies afară.
Pește și cartofi prăjiți?
Dar de asta există speranță, dragă mea. Multe speranțe.
Oh, da, există chiar un pic mai mult decât speranță!
Aslan este pe undeva prin apropiere.
Cine este Aslan? Auzi, cine este Aslan?
Pacoste mică ce ești.
Ce?
- Chiar nu știi, nu-i așa? - Nu suntem de foarte mult timp pe aici.
Păi, el este singurul rege al întregii păduri.
Marele șmecher. Adevăratul Rege al Narniei.
- A fost plecat departe mult vreme. - Dar tocmai s-a întors!
Și vă așteaptă în apropiere de Masa de Piatră!
- Ne așteaptă pe noi? - Voi chiar glumiți!
Ei nici măcar nu știu nimic despre profeție!
- Păi, atunci... - Uitați despre ce e vorba.
Întoarcerea lui Aslan,
arestarea lui Tumnus, poliția secretă,
toate se întâmpla din cauza voastră!
- Ne acuzați pe noi? - Nu! Nu vă acuz.
- Vă mulțumim. - Există o profeție.
"Când carnea lui Adam și osul lui Adam
vor sta pe tron la Cair Paravel,
vremurile triste vor lua sfârșit și se vor termina."
- Asta nu prea rimează. - Știu că nu.
Ați pierdut ce era mai important de spus!
A trecut mult timp de când s-a prezis
că doi Fii ai lui Adam și două Fiice ale Evei
vor învinge Vrăjitoarea Albă și vor readuce pacea în Narnia.
Și tu crezi că este vorba de noi?
Ar fi bine să fiți, căci Aslan a pregătit deja armata voastră.
- Armata noastră? - Mama ne-a trimis departe, tocmai,
ca să nu fim implicați în război.
Cred că ați făcut o greșeală.
- Nu suntem eroi. - Suntem din Finchley.
Hmm.
Mulțumim pentru ospitalitate.
- Dar chiar trebuie să plecăm. - Nu, nu puteți pleca așa pur și simplu!
Are dreptate. Trebuie să-l ajutăm pe domnul Tumnus.
Nu stă în puterea noastră să facem asta.
Îmi pare rău,
dar e timpul că noi patru să mergem acasă. Ed?
Ed?
- O să-l omor. - S-ar putea să nu fie nevoie.
Edmund a mai fost în Narnia înainte?
Grăbiți-vă!
- Edmund! - Taci! Te vor auzi!
Nu!
- Lasă-mă în pace! - Vrea să pună mâna pe voi!
- Nu-l putem lăsa să plece! - Este fratele nostru!
El este momeala! Vrăjitoarea vă vrea pe toți patru!
- De ce? - Pentru a opri profeția să se îndeplinească.
Să vă omoare!
- Toate se întâmpla doar din vina ta. - Din vina mea?
Nimic din astea nu s-ar fi întâmplat dacă mă ascultai de la bun început!
- Adică Știai că se vor întâmpla toate astea. - Nu am știut că asta se va întâmpla.
De asta trebuia să plecăm atunci când s-a putut!
Terminați!
- Asta nu-l va ajuta prea mult pe Edmund. - Are dreptate.
Doar Aslan îl poate salva pe fratele vostru acum.
Atunci du-ne la el.
Nu mișca, străine, sau nu vei mai mișca vreodată.
- Cine ești tu? - Sunt Edmund!
Am întâlnit-o pe Regină în pădure! Ea mi-a spus să mă întorc aici!
Sunt un Fiu al lui Adam!
Hmm. Scuzele mele, norocos favorit al reginei.
Sau poate, nu chiar atât de norocos.
Pe aici.
Așteaptă aici.
Îți place?
Uh... Da, Maiestatea Voastră.
Mă gândeam că-ți va plăcea.
Spune-mi, Edmund...
Surorile tale sunt surde?
Nu.
Și fratele tău, este...
lipsit de inteligență?
Păi, așa cred eu. Dar mama spune...
Atunci cum îndrăznești să vii singur?
- Am încercat! - Edmund, ți-am cerut atât de puțin.
- Pur și simplu nu m-au ascultat! - Nici măcar atât nu ai fost în stare să faci.
I-am adus jumătate din drum.
Sunt la casă mică de la dig împreună cu Castorii.
Foarte bine.
Atunci cred că nu ești chiar o pierdere totală, nu-i așa?
Bun, chiar mă întrebam,
poate mi-ai da puțin niște rahat turcesc acum?
Oaspetelui nostru îi este foame.
Pe aici, pentru înfulecat.
Maugrim?
Știi ce ai de făcut.
Repede, mamă! Ne urmăresc!
- Oh, bine atunci. - Ce are de gând să facă?
Oh, o să-mi mulțumiți mai târziu.
Este un drum lung și Castor devine nervos când îi este foame.
Sunt nervos acum!
Pune-ți mâna pe ei.
- Crezi că vom avea nevoie de dulceață? - Doar dacă Vrăjitoarea servește pâine prăjită.
Repede.
Bursucul și cu mine am săpat asta. Se termina chiar lângă casa lui.
Mi-ai spus că duce la mama ta acasă!
Lucy!
Sunt în tunel.
- Repede! Pe aici. - Repede!
- Fugiți! - Repede! Repede! Repede!
Trebuia să fi adus o hartă!
Nu mai era loc lângă dulceața.
Haide, Lucy!
Îmi pare rău, dragul meu.
Era cel mai bun tovarăș al meu.
Ce s-a întâmplat aici?
Asta pățesc cei ce stau în calea Vrăjitoarei.
Mai fă un singur pas, trădătorule, și te mestec până te fac bucățele!
Relaxează-te. Sunt unul din băieții buni.
Da? Păi, semeni al naibii de mult cu unul din cei răi.
O nefericită asemănare de familie.
Dar te pot convinge despre asta ceva mai târziu. Chiar acum trebuie să plecăm de aici.
Ce-ți trece prin minte?
Salutări, domnilor.
- Ați pierdut ceva, parcă așa se vede? - Nu mă trata de sus!
Știu foarte foarte bine de loialitatea ta mincinoasă.
Căutam niște oameni.
Oameni? Aici, în Narnia?
Este o informație deosebită, nu crezi asta?
Recompensa este chiar viața ta.
Nu este mare lucru,
dar ne va liniști.
Unde sunt fugarii?
Nord. Au fugit spre nord.
Mirosiți-le urma.
Îl ajutau pe Tumnus. Vrăjitoarea a ajuns aici înaintea mea.
Au! Oh!
Te simți bine?
Păi, mi-aș dori să pot spune că urlă mai rău decât pot mușca. Au!
Nu te mai plânge atât! Ești mai rău decât Castor în ziua de baie.
Este cea mai proastă zi a anului.
Vă mulțumesc pentru bunătate,
dar mă tem că ăsta este tot tratamentul pentru care am timp.
Pleci deja?
A fost o plăcere, Regina mea, și o onoare, dar timpul este foarte scurt.
Și Aslan personal mi-a cerut să adun cât mai multe trupe.
- L-ai văzut pe Aslan? - Cum arată?
Exact așa cum am auzit vorbindu-se.
Veți fi bucuroși să-l aveți de partea voastră în bătălia împotriva Vrăjitoarei.
Dar nu avem de gând să luptăm cu nici o vrăjitoare.
Dar desigur, Rege Peter, profeția!
Nu putem merge la război fără voi.
Nu vrem decât să-l aducem pe fratele nostru înapoi.
Dacă...
Dacă nu ai de gând să mănânci asta...
M-aș ridica, dar...
dar picioarele mele.
Domnule Tumnus.
Ce a mai rămas din el.
- Ești fratele lui Lucy Pevensie. - Eu sunt Edmund.
Da. Da, aveți același nas.
Sora ta este bine?
Este în siguranță?
Nu știu.
Poliția mea a făcut bucăți acel dig.
Mica ta familie nu este de găsit.
- Unde s-au dus? - Nu știu!
Atunci nu-mi mai ești de nici un folos.
Așteaptă! Castorul a spus ceva în legătură cu Aslan!
Aslan?
Unde?
- Eu... - Este străin aici, Maiestate.
Este de așteptat să nu cunoască nimic.
Am spus... unde este Aslan?
Nu știu.
Am plecat înainte ca ei să spună ceva în legătură cu asta.
Voiam să te întâlnesc!
Gardă!
Maiestatea Voastră.
Eliberează-l pe faun.
Ah! Ah!
Știi de ce te afli aici, faunule?
Pentru că eu cred într-o Narnia liberă.
Ești aici...
pentru că el te-a băgat în asta.
Pentru dulciuri.
Luați-l și duceți-l sus.
Și pregătește-mi sania.
Lui Edmund îi este dor de familia lui.
Acum, tabăra lui Aslan este în apropiere de Masa de Piatră
- chiar dincolo de răul înghețat. - Rău?
Răul este înghețat bocnă de aproape o sută de ani.
- Este atât de departe. - Asta este lumea, dragul meu.
Te așteptai să fie mica?
Mult mai mică.
Când ești pregătit, Fiu al lui Adam.
Haideți, oamenilor! Cât mai suntem încă tineri.
Dacă ne mai spune odată o singură dată să ne grăbim să ne grăbim,
îl voi transform într-o căciulă mare și pufoasă.
Grăbiți-vă! Haideți!
- Îi place să facă nițel pe șefu'. - În spatele vostru! Ea este!
- Fugiți! Fugiți! - Fugiți!
Repede!
Înăuntru!
Dispăreți! Dispăreți!
Repede! Repede!
Poate a plecat.
- Asta presupune că ar trebui să arunc o privire. - Nu!
Nu valorezi nimic pentru Narnia dacă vei muri.
Păi, nici tu, Castore.
Mulțumesc, scumpa mea.
- Ce este asta? Ce e... - Liniște.
Ieșiți afară! leșiți afară!
Sper că ați fost cuminți pentru că este cineva aici care vrea să vă vadă!
Crăciun Fericit, domnule.
În mod sigur este, Lucy, încă din clipa sosirii tale.
Uite, am suportat multe de când am venit aici, dar asta...
- Am crezut că tu ești Vrăjitoarea. - Da, da, îmi pare rău de asta,
dar pentru apărarea mea, am condus așa ceva mai multă vreme decât Vrăjitoarea.
Am crezut că nu exista Crăciun în Narnia.
Nu. De foarte multă vreme.
Dar speranța pe care voi ați adus-o, Maiestățile Voastre,
în sfârșit a început să slăbească puterile Vrăjitoarei.
Totuși, îndrăznesc să spun că v-ar fi de folos astea.
Cadouri!
Sucul Florii de Foc.
O singură picătură va vindeca orice rană.
Și am speranța că nu va trebui să-l folosești...
Mulțumesc, domnule,
dar cred că pot fi destul de curajoasă.
Sunt sigur că poți.
Dar bătăliile sunt afaceri neplăcute.
Susan.
Ai încredere în arcul acesta și nu va rata niciodată.
Ce s-a întâmplat cu "bătăliile sunt afaceri neplăcute?"
Deși nu pari să ai probleme în a te face auzită,
sună din ăsta și oriunde te-ai afla,
ajutorul îți va sosi îndată.
Mulțumesc.
Peter.
Vremea pentru a folosi acestea poate fi foarte aproape.
Mulțumesc, domnule.
Acestea sunt unelte, nu jucării.
Folosiți-le cu dibăcie și înțelepciune.
Acum, trebuie să plec.
Iarna este aproape pe sfârșite,
și toate lucrurile s-au adunat grămadă, atunci când ai fost plecat pentru o 100 de ani.
Trăiască Aslan!
Și Crăciun Fericit!
- Crăciun Fericit! - Crăciun Fericit!
- Ne revedem la anul viitor! - La revedere
Ți-am spus eu că este adevărat.
A spus că iarna aproape este pe sfârșite.
Știi ce vrea să însemne asta.
Nu va mai fi gheață.
- Trebuie să-l traversăm, acum! - Nu Castorii sunt cei care fac diguri?
- Nu sunt așa rapid, dragă. - Haide odată!
Stai! Vrei să te gândești o clipă la asta?
- Nu avem o clipă. - Doar încerc să-ți arăt realitatea.
Nu, încerci să arăți că ești înțeleaptă. Ca de obicei.
Stai. Poate ar trebui să trec eu primul.
Poate că ar trebui.
Ai ținut ascunse câteva rezerve, nu-i așa?
Păi, niciodată nu știi care masă va fi și ultima.
Mai ales atunci când gătești tu.
Dacă mama ar știi ce facem noi acum...
Mama nu este aici.
Oh, nu!
Fugiți!
Repede!
Nu!
Peter!
Pune aia jos, băiete.
- Cineva ar putea fi rănit. - Nu-ți face griji pentru mine!
Fugiți și traversați-l!
Plecați acum cât veți mai avea posibilitatea și fratele vostru va pleca împreună cu voi.
Oprește-te, Peter! Poate ar trebui să-l ascultăm!
Deșteaptă fată.
Nu-l asculta! Omoară-l! Omoară-l acum!
Oh, haide. Acesta nu este războiul vostru.
Tot ce își dorește Regina mea este să-ți iei familia și să pleci.
Uite, pentru că cineva îmbrăcat într-o haină roșie ți-a dat o sabie,
asta nu face din tine un erou! Las-o jos!
Nu, Peter! Narnia are nevoie de tine!
Omoară-l cât vei vei mai avea șansa de a o face!
Cum vrei să fie, Fiu al lui Adam? Nu voi aștepta o veșnicie.
Și nici măcar atât râul.
Peter!
Țineți-vă de mine!
Minunat.
Ce ai făcut?
Lucy!
Mi-a văzut cineva haina?
Nu-ți face griji, dragă.
Fratele tău a avut multă grijă de tine.
Și nu cred că veți mai avea nevoie de hainele acestea vreodată.
Este atât de cald afară.
Mă duc să verific sania.
Maiestatea Voastră.
Am găsit trădătorul.
Adunase pe dușmanii tăi în apropiere de Pădurea Cutremurătoare.
Ah. Drăguț din partea ta să treci pe aici.
Ai fost de mare ajutor lupilor mei noaptea trecută.
Poate că mă vei putea ajuta și acum.
- Iartă-mă, Maiestatea Voastră. - Oh, nu-ți pierde timpul cu lingușeli.
Nu vreau să par lipsit de respect, dar nu vorbeam cu tine.
Încotro se îndreaptă oamenii?
Așteaptă! Nu! Nu face asta. Castorul a spus ceva despre Masa de Piatră,
și că Aslan are o armată acolo.
O armată?
Mulțumesc, Edmund.
Mă bucur că această creatură a dat dovadă de puțină onestitate
- ... înainte de a muri. - Nu!
Gândește-te de care parte ești, Edmund.
A mea
sau a lor.
Plecați înainte. Adună-i pe cei credincioși.
Dacă Aslan vrea război...
atunci de război va avea parte.
De ce se uita la noi atât de mirați toți?
Poate ca ei cred despre tine că ești nostim.
Oh, termină și nu mai fi agitată. Arăți minunat.
Am venit să-l vedem pe Aslan.
Bun venit, Peter, Fiu al lui Adam.
Bun venit, Susan și Lucy, Fiice ale Evei.
Și bun venit vouă, Castorilor. Aveți mulțumirile mele.
Dar unde este cel de-al patrulea?
Din această cauză ne aflam aici, sire.
Avem nevoie de ajutorul vostru.
Am avut mici probleme de-a lungul drumului.
Fratele nostru a fost prins de Vrăjitoarea Albă.
Prins? Cum s-a putut întâmpla asta?
I-a trădat, Maiestatea Voastră.
- Atunci ne-a trădat pe toți! - Liniștește-te, Oreius.
Sunt sigur că există o explicație.
De fapt, este doar vina mea.
Am fost prea dur cu el.
Cu toții am fost.
Sire, este fratele nostru.
Știu, draga mea.
Dar chiar asta face că trădarea să fie și mai dureroasă.
Asta poate fi mai greu de înțeles decât crezi.
Acela este Cair Paravel, castelul celor Patru Tronuri.
În unul din ele vei sta tu, Peter, ca Înalt Rege.
Ai îndoieli în privința profeție?
Nu. Mă împac cu gândul.
Aslan, nu sunt cel pe care îl credeți cu toții.
Peter Pevensie, cândva din Finchley.
Castorul a menționat de asemenea că plănuiai să-l transformi într-o căciulă.
Peter, acolo există o Magie Profundă,
mai puternică decât oricare dintre noi,
și care domnește peste toată Narnia.
Face diferența dintre bine și rău,
și ne conduce destinele tuturor.
Al tău... și al meu.
Dar nici măcar nu am reușit să-mi protejez propria mea familie.
I-ai adus până aici în siguranța atât de departe.
Nu pe toți.
Peter, voi face tot ce pot să-l ajut pe fratele tău,
dar vreau să te gândești la ceea ce îți voi cere.
Și eu îmi vreau familia în siguranță.
Micul nostru prinț stă incomod?
Își dorește cumva o pernă mai pufoasă?
Tratament special pentru un băiat special!
Nu asta ți-ai dorit?
Arăți ca mama.
Mama nu a mai avut o rochie ca asta dinainte de război.
Ar trebui să-i ducem și ei una la întoarcere. Un geamantan plin!
Dacă ne vom mai întoarce vreodată.
Îmi pare rău că am spus asta.
De obicei ne distram bine împreună, nu-i așa?
Da. Înainte să devii plictisitoare.
Oh, chiar așa?
Vă rog, nu încercați să fugiți.
- Suntem foarte obosiți. - Și preferăm să vă omorâm repede.
Susan!
Înapoi!
Peter! Ah!
Haide.
Deja am mai trecut prin asta și înainte.
Știm amândoi că nu ai destul curaj în tine.
Peter! Ai grijă!
Nu! Lăsați armele. Aceasta este lupta lui Peter.
Poate crezi că ești deja un rege,
dar vei muri.
- ... ca un câine! - Ferește-te!
Peter!
Urmăriți-l.
Vă va conduce la Edmund.
Peter.
Curăță-ți sabia.
Ridică-te, Sir Peter Blestemul-Lupilor,
Cavaler de Narnia.
Minotaurii vor fi așezați pe flancul stâng.
Îi vom ține uriași în rezervă și vom trimite mai întâi piticii.
Ah!
Prizonierul!
Nu ai de gând să mă omori?
Încă nu.
Avem ceva de rezolvat.
Edmund!
Ce-a fost, a fost.
Nu mai este nevoie să discutăm cu Edmund despre ce s-a întâmplat în trecut.
Bună.
- Te simți bine? - Sunt puțin obosit.
Odihnește-te.
Și, Edmund...
încearcă să nu mai hoinărești de unul singur.
Narnia nu are de gând să rămână fără pâine prăjită, Ed.
Sunt sigur că vor împacheta ceva pentru când ne vom întoarce.
Mergem acasă?
Voi mergeți.
I-am promis mamei că voi avea grijă de voi.
Dar asta nu înseamnă că nu pot rămâne pentru a-i ajuta.
Dar ei au nevoie de noi.
De toți patru.
Lucy, este prea periculos.
Tu aproape te-ai înecat! Edmund era să fie omorât!
Din această cauză trebuie să rămânem.
Am văzut ce poate face Vrăjitoarea Albă. Și eu am ajutat-o să facă asta.
Și nu îi putem lăsa pe acești oameni să sufere pentru asta.
Atunci presupun că asta a fost tot.
Unde te duci?
Să mă antrenez.
Haide, Ed! Vârful sabiei sus, cum ne-a arătat Oreius.
- În gardă! - Acum blochează.
- Hei! - Peter! Edmund!
Hoo, căluțule!
- Numele meu este Philip. - Oh.
Scuze.
Vrăjitoarea a solicitat o întâlnire cu Aslan.
Deja a ajuns aici.
Jadis, Regina Narniei!
- Pleacă Vrăjitoare! - Împărăteasa a Ținutului Singuratic!
Nu ai ce cauta aici! Pleacă!
Ai un trădător printre oamenii tăi, Aslan.
Ofensa lui nu a fost împotriva ta.
Chiar ai uitat legile pe care în trecut a fost clădita Narnia?
Nu-mi aminti din Magia Profundă, Vrăjitoare.
Eram acolo când a fost scrisă.
Atunci îți mai amintești că orice trădător îmi aparține mie.
Sângele lui îmi aparține.
Atunci încearcă să-l iei.
Chiar crezi că doar prin simpla forță mă vei priva de drepturile mele...
micule Rege?
Aslan știe foarte bine că dacă nu voi obține sângele, așa cum cere legea,
toată Narnia va fi răscolită,
și va pieri în foc și apă.
Acel băiat va muri
pe Masa de Piatră...
așa cum o cere tradiția.
Să nu îndrăznești să mă refuzi.
Destul.
Voi vorbi cu tine între patru ochi.
A renunțat la pretenția ei asupra sângelui Fiului lui Adam.
De unde știu că îți vei respecta promisiunea?
Susan!
Nu ar trebui să fiți toți în pat?
Nu puteam dormi.
Te rugăm, Aslan.
Nu am putea veni cu tine?
Aș fi bucuros de companie pentru o vreme.
Mulțumesc.
Este timpul.
De aici, trebuie să merg singur.
Dar, Aslan...
Trebuie să aveți încredere în mine. Pentru că asta trebuie făcut.
Mulțumesc, Susan.
Mulțumesc, Lucy.
Și rămas bun.
Priviți. Marele leu.
Vrei niște lapte?
De ce nu încearcă să riposteze?
Legați-l!
Legați-l cât mai strâns! Prindeți-l!
Stați!
Mai întâi să-i fie tăiată coamă.
Aduceți-l la mine.
Știi ceva, Aslan,
sunt puțin dezamăgită de tine.
Chiar credeai că prin asta îl poți salva pe trădătorul uman?
Îmi dăruiești viața ta
și nu o salvezi pe a nimănui.
Atât de mult doar pentru dragoste.
În seara asta...
Magia Profundă va fi potolită!
Dar mâine,
vom cuceri Narnia
pentru totdeauna!
Și cu această veste,
disperă...
și mori!
Marea Pisică...
este moartă!
Generale.
Pregătește-ți trupele pentru bătălie.
Oricât de scurtă ar fi ea.
Este prea târziu.
Nu mai este.
Cred că știa foarte bine ce făcea.
Plecați! Plecați, cu toții!
Nu. Uite.
Trebuie să le spunem și celorlalți.
- Nu putem să-l părăsim! - Lucy, nu mai este timp.
Trebuie să afle.
Copacii.
Stați pe loc, Prinții mei.
Vă aduc vești rele de la surorile voastre.
Are dreptate.
S-a dus.
Atunci va trebui ca tu să ne conduci.
Peter, acolo afară, este o armată și este pregătită să te urmeze.
- Nu pot face asta. - Aslan credea că poți face asta.
Și la fel cred și eu.
Armata Vrăjitoarei este prin apropiere, sire. Care sunt ordinele tale?
Se apropie, Alteță, în număr și arme mult mai mare decât al nostru.
Nu numerele câștiga o bătălie.
Nu. Dar pariez că ajută.
Nu mă interesează să luați prizonieri.
Omorâți-i pe toți.
Haide!
Uitați-vă spre cer!
Sunteți cu mine?
Până la moarte.
Pentru Narnia pentru Aslan!
Haide!
Haide! Pentru Aslan!
Trebuie să plecăm.
Îmi este atât de frig.
Ah!
Susan!
Unde este Aslan?
Ce au făcut cu el?
Aslan!
Dar am văzut cuțitul și Vrăjitoarea...
Dacă Vrăjitoarea ar fi știut adevăratul înțeles al sacrificiului,
poate ar fi interpretat Magia Profundă diferit.
Atunci când o victimă voluntară care nu a comis nici o trădare,
este ucisă în locul trădătorului,
Masa de Piatră se va sparge
și chiar Moartea însăși se va întoarce înapoi.
Am trimis vești că ai murit.
Peter și Edmund au plecat deja spre război.
Trebuie să-i ajutăm.
Asta vom face, draga mea, dar nu singuri.
Urcați-vă pe spatele meu.
Trebuie să mergem departe și avem puțin timp să ajungem acolo.
Și poate ai vrea să-ți acoperi urechile.
Foc!
Da!
Retragerea! Atrageți-i spre stânci!
Acesta este semnalul! Haide!
Unde mergem?
Țineți-vă bine!
Retragerea!
Haideți, retragerea!
Opriți-vă!
Susan, el este...
Domnul Tumnus!
Haide-ți, trebuie să ne grăbim și să cercetăm castelul.
Peter va avea nevoie de toți cei pe care-i vom găsi.
Ah!
Edmund! Sunt prea mulți!
Pleacă de aici!
Ia fețele și du-le acasă!
L-ai auzit ce-a spus! Să mergem!
Peter a spus să plecăm de aici!
Peter încă nu a ajuns rege.
Ah!
Imposibil!
Ah!
Acesta este sfârșitul.
- Peter! - Peter!
Unde este Edmund?
Edmund!
Ah!
Când o să înveți să faci ce ți se spune?
Strălucitoarei Mări a Estului,
v-o dau pe Regina Lucy cea Vitează.
Măreței Păduri de Vest,
Regele Edmund cel Drept.
Strălucitorului Soare al Sudului,
Regina Susan, cea Blândă.
Și seninului Cer al Nordului,
vi-l dau pe Regele Peter,
Magnificul.
Odată ce ești Rege sau Regină a Narniei,
rămâi mereu Rege sau Regină.
Fie ca înțelepciunea voastră să ne binecuvânteze
până când stelele se vor prăbuși din ceruri.
Trăiască Regele Peter!
Trăiască Regele Edmund!
Trăiască Regina Susan!
Trăiască Regina Lucy!
Nu-ți face griji.
O să-l revedem cândva.
- Când? - Când va veni timpul.
Într-o zi va fi aici, iar în următoarea nu va mai fi.
Dar nu trebuie să-l grăbești.
După toate astea, nu este totuși un leu îmblânzit.
Nu.
Dar este bun.
Poftim.
Ai nevoie de ea mai mult decât aș avea eu.
Te simți bine, Philip?
Nu mai sunt așa tânăr cum eram.
Haide, Ed.
- Doar îmi trăgeam răsuflarea. - Doar cu asta ne alegem în acest ritm.
- Ce a spus, Susan? - "Voi așteptați la castel.
Aduc chiar eu cerbul".
Ce este asta?
Pare atât de cunoscut.
Parcă este dintr-un vis.
Sau un vis despre un vis.
Camera de Vervă.
- Lucy! - Nu din nou.
- Lu? - Haideți!
Astea nu sunt crengi.
Au! Au!
- Sunt haine. - Susan, ești pe piciorul meu!
Peter, dă-te la o parte!
- Nu o mai împinge. - Termină odată!
Nu stau pe degetul tău!
Oh!
Aici erați.
Ce făceați toți aici în dulap?
Nu ne-ați crede dacă v-am spune, domnule.
Încercați-mă.
Nu prea cred că o să te poți întoarce în felul ăsta.
Știi ceva... eu am încercat totuși.
O să ne mai întoarcem vreodată?
Oh, chiar mă aștept la asta.
Dar se va întâmpla probabil când nu te aștepți.
Cu toate astea...
cel mai bine este să ai ochii deschiși.